КПІ ім. Ігоря Сікорського: Коли і як закінчиться пандемія COVID-19?
Ґрунтуючись на головному висновку нещодавньої доповіді McKinsey&Company (When will the COVID-19 pandemic end? | McKinsey ( https://www.mckinsey.com/industries/healthcare-systems-and-services/our-insights/when-will-the-covid-19-pandemic-end?fbclid=IwAR1C5pbmh98oDGj7QIEpeNnzMDg8jWRwSO0_fyvb_g7Qr1siWmRpbpJMQJk )) про те, що визначальним засобом подолання пандемії COVID-19 є масове щеплення населення, науковці КПІ й Інституту епідеміології та інфекційних хвороб дослідили тенденції вакцинації і затухання хвороби в різних країнах світу ( http://wdc.org.ua/uk/covid19-vaccination-impact-on-attenuation ). Країни були згруповані в п’ять кластерів.
До першого увійшли США, Ізраїль, Велика Британія, Об’єднані Арабські Емірати, що досягли найбільших показників вакцинації населення (середній рівень щеплення перевищує 60%) і відповідно наблизилися до формування колективного імунітету в кінці 2-го – на початку 3-го кварталу 2021 року.
До другого кластера увійшла більшість країн Західної Європи та Канада. Вони можуть перейти до моделі колективного імунітету ближче до кінця 2021 р. із затуханням процесу на початку 2022 р.
Третій кластер склали Туреччина, окремі країни Центральної Європи, Марокко та Уругвай. У цих країнах рівень щеплення поки що не перевищує 20%, має місце не суворе дотримання карантинних норм, щоденна захворюваність і далі зростає. Ймовірно, ці країни перейдуть до моделі колективного імунітету ближче до середини 2022 р.
Четвертий кластер охоплює країни з високим рівнем захворюваності та повільною вакцинацією. До цієї групи, зокрема, увійшли Україна, Росія, Молдова, Грузія, Бразилія, Мексика, Індія та ряд інших країн. Середній рівень щеплення для країн цього кластера становить 4,5%, для України – 1,8%. За умов збереження поточних темпів вакцинації ці країни ризикують не подолати пандемію у 2022 р. і набути колективний імунітет лише у 2023 р.
До п’ятого кластера увійшли Австралія, Китай, Аргентина, країни Південно-Східної Азії з порівняно низькими рівнями захворюваності, але і з повільними темпами вакцинування населення. Подолання пандемії в цих країнах може розтягнутися в часі з горизонтом завершення кінець 2022-го – початок 2023 р.
Зазначається, що через дефіцит вакцин і вкрай низькі темпи вакцинації (1,8% однією дозою станом на 01.05.2021), недотримання в належному обсязі карантинних норм Україна належить до країн із високим ризиком затяжного формування колективного імунітету – переважно за рахунок природного інфікування з відповідними значними втратами населення; стагнацією економіки і суспільного життя; чим далі більшою ізоляцією від країн, що досягли контролю епідемічної ситуації. За цих умов учені рекомендують такі кроки:
- дотримуватися всіх протиепідемічних заходів з посиленим епідемічним наглядом за COVID-19; - встановити пріоритети вакцинації для всіх неінфікованих раніше осіб при дотриманні найкоротшої схеми вакцинації. Мінімальний інтервал між 1-ю та 2-ю дозами має становити 4 тижні. Разом із тим в Україні натепер застосовується максимальний інтервал 12 тижнів, що може знижувати очікувану ефективність вакцинації; - за наявності достатньої кількості вакцини необхідно оперативно розширити доступ до вакцинації всім охочим; - доцільно переглянути підходи до вакцинації перехворілих на сучасному етапі, зменшивши її до 1 дози за типом бустерної (підсилюючої дози для підвищення імунітету проти COVID-19). |