![]() |
![]() |
|||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
У скільки Україні обходиться "безкоштовна" вища освітаЯкість навчання в вишах залишає бажати кращого, вважають фахівці Нещодавно Кабінет міністрів України прийняв рішення про збільшення державного замовлення у вищих навчальних закладах в 2016 році. Крім рішення про 14%-ве підвищення замовлення на молодших спеціалістів (це останній рік, коли можна вступити до ВНЗ за такої кваліфікації, рішення про його підвищення було прийнято багато в чому під впливом ситуації з фінансуванням ПТУ), на 6,4% знизили прийом бакалаврів, на 22% і 50% збільшили прийом фахівців і магістрів відповідно, пише VoxUkraine. "У довгостроковій перспективі ідея про "безкоштовну" вищу освіту від держави насправді обертається неефективним витрачанням державних коштів і створює спотворення на ринку праці", – вважає Марія Репко з Центру економічної стратегії. Експерт знайшла відповіді на кілька запитань про роль вищої освіти в Україні. 1. Чи відповідає обсяг державного замовлення демографічної ситуації? Істотний спад народжуваності в кінці 90-х – початку 2000-х зараз обернувся тим, що кількість людей, які за віком можуть вступати до вишів, істотно нижче, ніж в попередні роки. Кількість дітей різного віку ![]() Джерело: Державна служба статистики, Інститут демографії та соціальних досліджень "Скорочення кількості випускників шкіл через негативну демографічну ситуацію в країні випереджає скорочення держзамовлення. Так, кількість учнів, які закінчили школу III ступеня і одержали атестат про повну загальну середню освіту (що дає їм право вступу до вишів III-IV рівнів акредитації), так наблизилася до показників прийому за державним замовленням, що зараз нівелюється саме поняття "конкурсний відбір" , – йдеться в звіті Рахункової палати. За даними Рахункової палати, якщо в 2012/13 роках поза державним замовленням до вищих навчальних закладів надходило близько 41% осіб, то вже в 2015 році ця кількість склала лише 26%. Тобто, якщо користуватися цифрами рахункової палати, 74% осіб мали можливість вступити на бюджет. 2. Чи відповідає державне замовлення реальним потребам ринку праці? Індекс складності економіки, який можна вважати якісним показником загального рівня технологій в країні, і, відповідно, можна припустити, що він буде мати кореляцію з потребою в високоосвічених кадрах, демонструє низхідну динаміку, а основним експортним товаром України багато років залишається сировину. Можна було б аргументувати, що зростання кількості людей з вищою освітою потенційно може вивести країну на новий технологічний рівень, якби чотири з ТОП-5 позицій в державному замовленні не займали економіка, гуманітарні науки, правознавство і педагогічну освіту. П'ята спеціальність в ТОП-5 – "Інформатика та обчислювальна техніка" – знаходиться на третьому місці. 30% українців вже зараз відчувають, що мають більш високий рівень освіти, ніж потрібно для виконання їх роботи Доцент кафедри економічної теорії, НаУКМА Ольга Купець в своєму дослідженні з'ясувала, що 30% українців вже зараз відчувають, що мають більш високий рівень освіти, ніж потрібно для виконання їх роботи. "Тобто люди з вищою освітою можуть роками працювати перукарями або операторами колл-центрів, або через завищену ринкову пропозицію фахівців з вищою освітою", – говорить Репко. У той же час виникла проблема з робочими спеціальностями. Українські виробники в приватних розмовах скаржаться на те, що важко знайти якісні матеріали українського виробництва – від тканини до пляшок. За деякими дійсно кваліфікованими побутовими майстрами електриками і сантехниками шикуються черги, оплата їх праці, особливо в великих містах, може перевищувати оплату праці викладачів університетів. 3. Чи доцільно фінансувати безкоштовну вищу освіту для кожного за державний рахунок? Україна багато років має бюджетний дефіцит і боргу перед кредиторами. Сукупні витрати держави на освіту протягом 2007-2014 років становили 6,2% – 7,4% ВВП (в середньому 6,8% – Малюнок 13), в 2015 році цей показник знизився до 5,4% і на 2016 р. планується довести його до рівня 5,3% ВВП. Навіть після скорочення, це досить високий показник, порівняно з іншими країнами, де середній рівень витрат на освіту за цей період становить близько 4,7% від ВВП. У той же час надзвичайно недофінансованими залишалися капітальні витрати, витрати на медицину. Структура витрат за функціональною класифікацією в Україні і в середньому по країнах ЄС ![]() Джерело: Міністерство фінансів, МВФ, Держстат, оцінка ЦЕС. * Без урахування квазі-фіскальних витрат (зокрема, на підтримку НАК "Нафтогаз України") У складі фінансування окремо освіти, в Україні занадто високою є саме частка фінансування вищої освіти. Так, частка витрат на вищу освіту в півтора рази перевищує середній рівень для країн-нових членів ЄС. Витрати на освіту в Україні та країнах-нових членах Євросоюзу,% від ВВП ![]() Джерело: Всесвітній банк, Державне казначейство України Середнє ж освіту за демографічними показниками – той сектор, який найбільше потребуватиме ресурсів найближчим часом, адже кількість дітей молодшого шкільного віку з 2010 року до 2018 року за прогнозами зросте майже вдвічі, як майже вдвічі збільшиться кількість підлітків 10-14 років в 2014 - 2022 роки. Частка витрат на вищу освіту в Україні в 1,5 рази перевищує середній рівень для країн-нових членів ЄС "Рівень оплати праці вчителів, перевантажені класи в містах, погані дороги і відсутність шкільних автобусів в селах, відсутність лабораторного обладнання, комп'ютерів тощо – це все проблеми середньої освіти, які потрібно вирішувати, і це вимагає ресурсів", – резюмує Репко. 4. Чи може сучасне українське вищу освіту бути якісним? Незважаючи на те, що фінансові ресурси розпорошені між багатьма студентами та високий рівень корупції в вишах, навіть такої значної частки ВВП України не вистачає, щоб забезпечити високу якість освіти. Приблизно 32% коштів іде не на забезпечення якісної освіти, а на стипендії студентам-бюджетникам, незалежно від фінансово-майнового стану сімей. Якщо брати до уваги рівень функціональної грамотності та продуктивність праці в Україні (рис. 14 і 15) – навряд чи можна зробити висновок про те, що вища освіта є якісною. Приблизно 32% коштів йде на стипендії студентам-бюджетникам, незалежно від фінансово-майнового стану сімей Серед 288 українських університетів немає жодного, який би піднявся вище 400 рядки в глобальному рейтингу QS, а в розрахунку на чисельність населення України має в середньому 6,35 університетів на 1 млн осіб. У Великобританії, де 48 університетів відносяться до світового рейтингу ТОП-400, акредитовано всього 160 університетів, у ставленні до чисельності населення становить 2,48 університетів на 1 млн осіб. Швеція і Німеччина відповідно 4,95 і 5,28 університетів на 1 млн осіб. "Таким чином, в Україні кількість місць державного замовлення перевищує потреби ринку праці, і фінансові можливості країни, а освіту при цьому не є якісною", – резюмує Репко. Вже зараз існує розрив між вимогами роботодавців та рівнем освіти в Україні. У глобальному світі падіння ресурсних ринків з високою ймовірністю призведе до подальшого тиску на економіки всіх сировинних країн, в тому числі України, та протягом наступних 10 років може посилитися розрив між багатими і бідними країнами не тільки в термінах доходу на душу населення, але і в термінах вимог до кваліфікації робочої сили. Для України це означатиме стрімке розширення кваліфікаційного розриву між вимогами ринку і станом робочої сили, і, відповідно, поглиблення падіння, якщо ситуація докорінно не зміниться, вважають експерти. |
Контакт: тел.: (044) 290-41-24 (044) 290-41-24 (*122) факс: (044) 290-41-24 м. Київ, вул. Смілянська, 4 Карта проїзду e-mail: inf@euroosvita.net |
При повному або частковому відтворенні інформації посилання на euroosvita.net обов'язкове у вигляді відкритого для пошукових систем гіперпосилання.
euroosvita.net не несе відповідальності за інформацію отриману з інших сайтів |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |